"Tidigare på Stargate Atlantis" Min systers dator var övervakad.
Jag tror jag har crackat trojanen och fram en adress.
- De är på väg dit nu. - Du följer med oss.
- Är du okej? - De måste ha följt efter oss.
- McKay! - De tog honom med sig.
Dr McKay, mitt namn är Henry Wallace. Hon lider av lymfkörtelcancer.
Sharon injecerades för en vecka sen med vår första batch med nanoiter.
Om ni ser till att nanoiterna fungerar så låter jag er gå.
Teyla, det här är överste Sheppard. Vi behöver lift.
Jag såg den igår, det var inget våld i den.
- Det är inte det den handlar om. - Varför heter den då "Blades of glory"?
- Den handlar om att, åka rullskridskor. - Ska det vara en sport?
- Män och kvinnor som dansar på is? - Tyvärr, ja.
- Din planet är konstig. - Det är det minsta man kan säga.
Överste!
- Jag var på väg till dig, har du tid? - Visst.
Jag har fått ett meddelande från SGC, tyvärr är det dåliga nyheter.
Okej?
Din far fick en hjärtattack igår kväll.
Jag beklagar, John. Han klarade sig inte.
Översatt av: divxsweden.net
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
Stargate Atlantis Säsong 4 - Avsnitt 15
"Outcast"
Jag...hörde vad som hade hänt. Jag beklagar.
Tack.
- Är du okej? - Ja, jag är okej.
Jag ville följa med men... anordningen på M76G77 fungerar inte.
- Är inte det planeten med alla ungar? - Ja.
- Det blir nog kul. - Jag hade helst sluppit.
Men, utan EM-fältet så är de lätta mål för vålnaderna.
- Jag antar att det är dålig timing bara. - Oroa dig inte över det.
- Om du vill...prata... - Rodney...
- Jag är okej. - Visst.
- Vart ska du ta vägen? - Jag följer med.
- Det är mycket folk. - Ja, han hade ett stort kontaktnät.
- John. - Dave.
Jag visste inte om du skulle hinna hit. Kul att se dig.
Jag kontaktade ditt befäl, men...
...ibland verkar det som om meddelanden inte når fram till dig.
Jag tog mig hit så fort jag kunde.
Det här är Ronon. -Ronon, det här är Dave, min bror.
- Trevligt att råkas. - Detsamma.
- Jobbar ni ihop i flygvapnet? - Han är en civilentreprenör.
Visst.
Hursomhelst så tror jag att du och jag borde talas vid.
- Ja. - Vi får prata mer senare.
- Det är väl gratis, eller? - Ja, det är gratis.
- Det finns gott om mat. - Det är bra för min del.
- Var det här du växte upp? - Ja.
- Jag ville bara härifrån. - Varför då?
Jag gjorde uppror som tonåring och åkte till Stanford istället för Harvard.
Glöm det, han hade hela min framtid planerad från det jag var 14.
- Vad händer nu då? - Vi träffar lite folk, dricker...
...äter, vilket en del gör mer än andra. Men mestadels så pratas det
De vet inte vad de ska prata om, men prata ska de.
- Din bror verka hantera det bra. - Det är vad han gör bäst.
- Du har aldrig berättat om honom förut. - Det är komplicerat.
- Jag har väl sagt att jag har en exfru? - Ja, hurså?
För hon kommer här.
- Hej, John. - Nancy.
Jag hade inte räknat med att träffa dig här.
Jag beklagar sorgen.
Nancy, Ronon - Ronon, Nancy.
- Trevligt att träffas. - Hur länge tänker du stanna?
Bara över dan, jag måste vara i Washington i morgon.
- Är du kvar på Homeland Security? - Ja, jag blev precis befordrad.
- Jag är avdelningschef nu. - Gratulerar.
- Hur är det med Greg? - Grant.
Han skulle ha varit här, men han ska pröva ett fall i Phoenix.
- Det låter som det går bra för honom. - Ja, det gör det.
- Din far var alltid snäll emot mig. - Enligt hans tycke...
...så var vårt bröllop det bästa jag någonsin lyckats åstadkomma.
Det var kul att se dig igen, John. Ta hand om dig.
- Det var trevigt att träffas! - Det var trevligt att träffa dig också.
- Överstelöjtnant John Sheppard? - Ja?
Mitt namn är Ava Dixon. -Du måste vara Ronon.
- Känner vi varann? - Nej, men du kände min arbetsgivare-
- Henry Wallace. - Det ringer inga klockor.
Jag inser att du skyddar din täckmantel, men jag har inte tid att leka.
Henry kidnappade McKay och tvingade honom att jobba med utomjordisk...
- Vem är du? - Vi måste prata, men inte här.
Ta med henne till bilen.
- John! Vi borde nog... - Jag måste gå.
- Det är pappas vaka. - Jag vet, men det är jobbrelaterat.
Är det topphemligt? Nationens säkerhet, eller liknande?
- Ja. - Det här är typiskt...
- Har du nåt att säga så säg det. - Jag har bara en sak jag vill veta-
- vad är dina förväntningar på det här? - Vad pratar du om?
Tänker du bestrida testamentet?
Jag vet inte vad som står i det, men jag kan gissa.
- Är det pengar du vill prata om? - Är det inte därför du är här?
Du har varit borta länge så långsökt är det inte.
Du har inget att oroa dig över.
Det är inte mitt fel om jag fått fel intryck av dig...
...du åkte och jag stannade kvar och tog hand om pappa och affärerna-
- när du gjorde...Gud vet vad. - Jag antog att det var det han ville.
Nej, det var det inte.
Pappa beklagade det som hände mellan er två...
...ända fram till slutet.
Jag hade sökt upp dig tidigare, men du var inte lätt att få tag i.
Okej, vi lyssnar, vad gäller det?
I tre år har jag jobbat för ett företag som heter Stanum Research.
Det är en förgrening av Devlon Technologies-
-jag rekryterades av en brilliant forskare vid namn dr Richard Poole.
Tillsammans jobbade vi på ett projekt med kodnamnet; Arcitype.
- Vad för projekt? - Nanoprogrammering-
-vi försökte öka deras förmåga att interagera med varandra.
Jag fick inte veta vad som hände med McKay och hans syster förrän senare.
Allt jag visste då var att vi fått en nyckelbit till programmet-
- så att vi kunde gå vidare. - Vad är det du pratar om?
Det handlade om att injicera nanoiter och ändra celler på en molykär nivå.
Det är en helt annan sak att använda dem som byggklossar än att bygga en enhet.
Jag trodde inte att jag skulle få uppleva det under min livstid.
Vårt arbete avancerade och innan jag visste ordet av det så låg den där.
- Ni byggde en replikator. - Tekniskt sett inte-
-för den är inte programmerad att göra kopior sig själv.
Han sa att projektet var finansierat från högsta ort.
- Och du trodde på honom. - Det kanske låter naivt men-
-Richard var som en far för mig. Jag litade på honom.
Men så en dag...kom han till labbet, panikslagen.
- Vad är det som har hänt? - Säkerhetsintrång, vi måste stänga ner.
- Jag förstår inte... - Jag hinner inte förklara, gör det bara.
Senare jag fick veta vad som hade hänt.
IOA:s utredning började närma sig slutet och Richard ville göra sig av med alla bevis.
Förlåt för det här.
Richard!
Han dödade för att kunna fly, blir han hotad kan han göra det igen.
Vi var tvungna att göra något.
Du menar att det finns en replikator lös på Jorden?
- Det stämmer. - Sen när?
Han rymde för tre veckor sen och vi har försökt spåra honom men utan resultat.
Han kan vara var som helst vid det här laget.
Visa händerna! Upp med dem!
Sir, fastigheten är säkrad och han verkar vara ensam här.
Överste Sheppard - Ronon, hur hittade ni mig?
Vi fick lite hjälp.
- Ava...inser du vad du har gjort?! - Förlåt mig Richard!
- Jag hade inget val. - Jag hade situationen under kontroll.
Han dödade två av dina män och han är fortfarande på fri fot.
Han dödar bara i självförsvar!
Det är därför vi ska leta tag i och neutralisera honom.
Och du...ska hjälpa till.
Apollo...vi är redo.
Du kan börja med att ge mig koden till filerna vi beslagtog.
Jag skulle inte tro det.
Du inser väl att vi kommer att knäcka koden, förr eller senare.
Arkivet är krypterat med en 448 bitars symetrisk algoritm, lycka till.
- Och hon? - Hon har inte koden-
-det var för hennes egen säkerhet.
Jag samarbetar... om jag får hämta in honom.
- Glöm det. - Det är avancerad teknik det handlar om.
Du har haft din chans, tänker du berätta hur man kan spåra den eller inte?
Jag hjälper er, överste. - Han är där ute, ensam.
Du vet att han inte är programmerad för att umgås med andra.
Tänk om någon skrämmer honom, eller hotar honom?
Vi kan inte vänta längre.
Överste Sheppard!
- Bates! - Känner ni varann?
Ja, han tjänstgjorde på Atlantis tills han fick stryk av vålnaderna.
Jag lyckades får in några bra träffar på honom. - Hur är läget?
- Är du med NID? - IOA.
De kontaktade mig när jag blev utskriven från flygvapnet på grund av min skada.
De skulle starta en ny division som skulle jobba med hotbilden mot Jorden...
- Det var kul att se dig igen. - Er med, sir.
- Du behöver inte säga "sir" mer. - Gammal vana.
- Hur går det med fångarna? - Flickan samarbetar.
- Och dr Poole? - Inte lika mycket.
- Kan vi spåra replikatorn utan honom? - Vi har en som jobbar på det redan.
Idiotiskt med nödnummer, jag skulle aldrig ha svarat.
- Så farligt är det väl inte? - Min första semester på tre år!
Två veckor, allt inkluderat med surfning och minibikinis så långt ögat nådde.
Sen...strålar de upp mig hit från mitt hotellrum!
De verkar som de gjorde dig en tjänst, använd sololja nästa gång, okej?
Försök en gång till.
Det fungerar!
Den här sensorteknologin är otrolig, är den utomjordlig?
Förlåt, jag glömde att det inte är meningen att jag ska veta något.
Jag får in en signal...jag ska se om jag kan begränsa den lite mer.
- Hur stort område är det? - Ungefär fem kvarter.
- Stäng av och utrym området. - Vi kan kalla det för kemiskt utsläpp.
Vi måste veta mer om honom, vad kan den här saken mer göra?
Hastighet, styrka, uthållighet, långt över mänsklig kapacitet.
Har den någon militär träning?
Den delen av hans programmering var inte mitt ansvar.
Jag har några dåliga dagar och nu börjar jag att tappa tålamodet-
-om du hjälper oss kan det vara till din fördel.
Var då, på min rättegång? Vi båda vet att det inte kommer att bli så.
De kommer att låsa in mig på Area51 och tysta ner mig för alltid.
Vad jag än säger nu kommer knappast göra någon skillnad.
Kanske inte för dig... men hur blir det med flickan?
Hon visste inte att vi kom över teknologin olagligt, hon är oskyldig.
- Nu kommer det inte bli någon rättegång. - Men hon hjälper ju er!
Det räcker inte. Hur tänker du göra, doktorn?
Okej, var börjar vi?
Doktorn?
Han är i försvarsläge så han gömmer sig.
Han befinner sig där risken att stöta på människor är som minst.
Det borde vara här, lagret har varit öde sedan företaget gick i konkurs.
Ni lär inte behöva de där...han är gjord för att motstå anti-replikator-vapen.
Vad ska vi då använda?
Utan tillgång till material så är hans förmåga att reparera sig själv begränsad.
Om ni nu måste skada honom, räcker det med vanliga vapen.
Vad händer när han får syn på oss?
Han kommer fortsätta att hålla sig undan och han attackerar endast i nödvärn.
Okej, hör upp!
Nu gör vi det här rätt, vi arbetar i grupper om två.
Uppdraget är att hitta målet, när ni gjort det rapporterar ni in.
Vi omgrupperar och stänger in honom, sen slår vi till med allt vi har.
Dr Poole, du följer med mig.
Nej, jag har.
Hur är det?
- Det har varit en tuff vecka. - Ja.
- Vad är det? - Det är han!
Överste Sheppard, kom!
Ja, kom.
Vi har hittat målet, han gömmer sig cirka 100m öster om min startpunkt.
Det verkar som han är ensam. - Stanna där, vi är på väg!
Uppfattat, klart slut.
Hallå?
Det är okej...
...du kan komma fram nu.
Jag är här för att hjälpa dig.
Bra.
Okej, lyssna på mig.
Det är män där ute som letar efter dig...
...de tänker inte skada dig...
...så länge jag kan övertyga dem att du inte är ett hot.
Hur hittade ni mig?
Dina nanoiter lämnar ifrån sig energisignatur som vi kunde spåra.
Det är därför du inte kan fly längre.
Du måste göra som jag säger. Du måste avaktivera dig själv.
Du har gjort det förut i labbet och jag har alltid hjälpt dig tillbaka igen.
Det här är ingen större skillnad.
Jag vill att du litar på mig.
Det kommer att gå bra.
Jag är ledsen.
Apollo, det här är Sheppard. Stråla upp Bates omedelbart.
Var är dr Poole?
Här!
Han är död.
- Lee, kom. - Ja, kom.
Vi har fått problem, Poole är död.
- Har du signal på replikatorn? - Ja, vänta lite...
...ja, han är på väg söderut. Han är bakom...hoppsan!
- Vad? - Jag har tappat signalen.
- Skit. - Han bara försvann.
Få signal på honom igen, Ronon och jag börjar leta efter honom.
Förlåt, sir. Jag visste att vi inte fick anfalla, men han kom från ingenstans.
Det är okej, sergeant. Vänta här.
Ta hand om honom. - Där fick vi för att vi försökte hålla oss undan.
Han är desperat. Han vet att vi har honom.
Det här är Sheppard. Retirera och sätt upp ett försvarsområde.
- Ronon och jag driver ut honom. - Då sätter vi fart.
- Han är på väg åt sydost, mot vattnet. - Uppfattat!
Eld upphör!
Vi har kollat området två gånger utan att se röken av honom.
- Då kan han vara var som helst. - Hur går det med spårsystemet?
Dr Lee jobbar på det.
- Han maskerar signalen på något sätt. - Tillbaka på ruta ett, med andra ord.
Jag har förstärkt signalen med 200%, men får fortfarande inte in något.
Hur går det med filerna från labbet?
Dekrypteringsprogrammet går långsamt så jag måste göra några ändringar.
- Fokusera på det tillsvidare. - Vi vet inte om det finns något där-
- som kan hjälpa oss spåra honom. - Det är nåt som inte stämmer...
- Hur menar du? - Varför gick Poole in?
- Varför riskera sitt liv? - Han trodde han kunde övertala honom.
Även om det hade fungerat och vi inte tänkte förstöra honom-
-så skulle Poole blivit inlåst för resten av sitt liv.
Han kanske inte ville se sitt livsverk bli förstört.
Det var vad han vill att vi ska tro.
Han har fått hälften av teknologin resten har han stulit.
Han ville rädda replikatorn för att han trodde han skulle kunna tjäna på den.
Jag tror han har en köpare, någon som kan hjälpa honom ur det här om han levererar.
Jag känner till typen...militär... eller ex-militär, troligen överste-
-en general skulle märkas för mycket.
De jobbar utanför IOA och utan tillstånd så de kommer inte vara till någon hjälp.
Då har de sina egna ryggar skyddade.
Vad gör vi nu?
- Det här var då en överraskning. - Hurså?
Att springa på dig två dagar i rad. Det är nästan mer än när vi var gifta.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag...måste få be dig om en tjänst.
Jag måste få tag i så mycket information jag kan om...
...ett projekt som gick under kodnamnet; "Archetype".
Du vill att jag ska utnyttja min position för att få fram hemligt material?
- Jag sa inte att det var en litentjänst. - Jag har fått kämpa för att nå toppen.
- Jag kan förlora allt om jag åker fast. - Jag vet, men det är viktigt.
Okej, vad handlar det om?
- Det kan jag inte berätta. - Typiskt...
- Vad menar du med det? - Vi har inte träffats på över fyra år-
-och nu vill du att jag ska riskera mitt jobb utan att berätta varför?
- Jag vet att det låter illa... - Jag är glad att du märker det.
Det är bara synd att du inte märkte det när vi fortfarande var tillsammans.
När jag tänker tillbaka på tiden då du kunde svara i telefonen-
-och sen bara försvinna..inga ursäkter, inga förklaringar.
Jag visste inte om du var på andra sidan jorden och flög uppdrag i Somalia...
- Jag har aldrig varit i Somalia. - Nordkorea då.
Det är en ganska stor skillnad.
Då kunde jag stå ut med dina hemligheter då, John...
...men det behöver jag inte längre.
Överste.
De sa att jag kunde hämta några av hans personliga tillhörigheter.
- Jag är ledsen för det som hänt. - Jag också.
- Han dog i tron att jag förrådde honom. - Det vet du inte.
Det var snällt sagt, men...det här projektet betydde allt för honom.
Du kanske betydde något för honom också. Man kan aldrig veta vad någon tänker.
- Även de som står en närmast? - Särskilt dem.
Överste?
- Det är en sak jag måste fråga dig. - Vad är det?
- Kände någon mer till projektet? - Nej.
Ingen som kollade hur det gick för er?
Vi var de enda som hade tillgång till labbet.
Blev han kontaktad av någon? Militär, telefon eller Email?
- Inte vad jag vet. - Okej.
- Hur går det med sensorerna? - Inget vidare, men-
- dr Lee är nära att lösa krypteringen. - Det trodde jag var omöjligt.
Tydligen inte.
- Hur går det? - Jag tänkte precis ringa dig.
- Jag lyckades öppna filerna från labbet. - Bra, fanns det något intressant?
Det skulle man kunna säga... Stanton Researchs personalakter.
Det här är Ava Dixons akt.
Hon var med om en bilolycka i december förra året...
...hon har varit död i nästan ett år.
- Är han död? - Nej...
...men han kommer få en rejäl huvudvärk.
Sheppard!
"Överste Sheppard, det var inte meningen att det skulle bli så här. Förlåt, Ava."
- Hon är en replikator. - Det verkar så.
- Vi har två ritningar, en man en kvinna. - Hur går det med sensorerna?
Dåligt, hon maskerar sin signatur på samma sätt som den andre gör.
Men hon kom till oss, varför höll hon inte bara tyst?
- Varför dödade hon inte vakten? - En replikator med ett samvete?
Deras olika programmerade.
Han är militär, hon kan känna känslor, kanske till och med empati.
Han byggde henne för att ersätta någon från hans förflutna.
- Betyder det att hon inte kan döda? - Inte omöjligt, men mindre troligt.
Vi behöver båda. Finns det något vi kan ha nytta av i filerna?
- Inte mycket. - Överste Sheppard, kom.
Det här är Sheppard, kom.
Ni har ett brådskande meddelande, sir, vidarebefordrat via Peterson.
- Nu börjar du agera som en agent. - Jag har lärt mig av de bästa.
Det här är allt jag har på "Architype".
Det är inte mycket, för ingen verkar vilja veta av den.
- Jag får vara skyldig dig en tjänst. - Det kan du ge dig fan på.
När vi var tillsammans blev jag galen när du inte berättade vart du skulle-
-eller vad du höll på med.
Och nu ser jag att Grant ser på mig, med samma blick som jag hade då.
När jag snokade runt lite, passade jag på att fråga om dig.
- Det var inte så bra. - Det var det intrycket jag fick också.
Jag har aldrig sett dörrar slå igen så fort.
Vad du än håller på med, verkar det vara både viktigt och farlig.
Jag vill bara att du är försiktig.
Visst, du känner mig...
Ja...det är det som är problemet.
Hej då, John.
Hon skämtade inte, det är bara en massa skräp, revisioner, kontrakt.
Här har vi nåt...ett PM om att inte använda parkeringen när de asfalterar om.
- Vänta lite... - Vad är det?
Det är en fraktsedel på förmonterade tegelpaneler till ett lager i Reading.
- Och? - Det...
..."förmonterade tegelpaneler", var ett kodord vi använde tidigare-
-för att identifiera laster med neutronium.
Neutronium är basen för nanoiter, för ni skadade honom, eller hur?
- Han behöver det här. - Han är på väg till lagret.
- Exakt! - Om han nu vet vart det ligger.
- Det är allt vi har. - Jag sätter stället under bevakning-
-dyker han upp, får vi reda på det.
Det här kan vara vår sista chans, den här gången måste vi slå ut honom.
Det kommer inte bli lätt...
...om det här vore en film så skulle vi kunna släppa ner honom i en vulkan.
- Ni vet, "från eld är du kommen". - Vad snackar du om?
Det var ingen dum idé.
- Sheppard, Apollo. Vi är redo. - Uppfattat.
- Är du säker på att han dyker upp? - IOA har sett honom i närheten.
Och om han har sett dem då?
- Bates...ser du något? - Negativt, allt är lugnt här.
Ha tålamod, han kommer att dyka upp.
Du skulle aldrig lagt dig i.
Nu!
- Vad hände? Var skickade ni honom? - I en låg omloppsbana runt Jorden.
Jag vet av erfarenhet att återinträdet kan vara rätt jävligt.
IOA kommer inte bara låta henne gå.
Vi skulle aldrig hittat henne om hållit sig undan.
Hon är här för att hon valde att hjälpa oss.
- Ja, jag vet. - Hon är en maskin.
Vi är alla maskiner... bara en annan sorts.
Vi kan ta henne till en planet där det inte finns folk som hon kan göra illa.
- Det är ingen vidare belöning. - IOA låter henne inte lämna Jorden.
Hon skulle kunna jobba för SGC, hon skulle vara en stor tillgång där.
- Hon skulle vara en säkerhetsrisk. - Det vet vi inte.
Han har rätt. Hon är trots allt en replikator.
Hur gör vi?
- Hur trivs du med ditt nya liv? - Det är mycket att smälta.
Frigivningsvillkoret var att jag inte jobbar inom mitt vetenskapliga område.
- Nu vet jag inte vad jag ska göra. - Du kommer nog på något.
De hade aldrig släppt mig om inte du hade lagt ett gott ord för mig.
Du räddade mitt liv, det var det minsta jag kunde göra.
Jag måste erkänna att jag är lite rädd.
Jag vet att det är konstlade känslor, men...
- ...de känns väldigt verkliga. - Du har väl inget att vara rädd för?
Jag har aldrig varit ensam förut.
Richard var det närmaste en familj jag någonsin haft.
Hur som helst...det var snällt av dig att kolla upp mig.
Jag antar att vi aldrig kommer ses igen?
En sak har jag lärt mig... att aldrig säga aldrig.
Hejdå, överste.
- Nå...hur var det inne? - Det var väldigt övertygande.
Jag är bara glad att vi lyckades ladda ner hennes medvetande intakt.
Hur som helst, nu har hon en hel virtuell värld att utforska.
- Det borde hålla henne sysselsatt. - Vad hände med resten av henne?
De avaktiverade bandet mellan nanoiterna och bröt ner henne till basenheter.
De skrotade henne.
- Ska vi åka tillbaka nu? - Ja, åk i förväg du-
-jag har lite jag måste ordna med först.
Kom in.